Översättning: Fredrik Olsson www.primetext.tv
...sjunker igen till kvällen, ner till -6 grader på Manhattan-
-och ännu lägre i förorterna. Så klä på er ordentligt.
Beroende på vädret går det just nu trögt i Lincolntunneln.
Visst är det en bra skola? Man vet ju aldrig.
Ja, den är bra.
Jag heter Jamie Brennan.
Min dotter går i fyran. Vi flyttade nyligen hit från L.A.
Emilia. Jag ska hämta William Woolf i trean. Det är min styvson.
Värst vad de stirrar!
Du är ny och talar med den enda "andra frun" här.
Jag skrämmer dem. Som om det fanns äktenskapsförstörare.
Det gör det i Kalifornien.
- Nu blev du nervös. - Nej då. Naturligtvis inte.
- Miss Emilia? - Du är väl ledig idag, Sonia?
- Det är väl onsdag? - Ja. Dr Soule bad mig ge er...
...de här till Williams öron.
- Jag hämta dem hos henne. - Tvingade hon dig att jobba idag?
De ska tas tre gånger om dan, till mat. Förvara dem kallt, men inte i kylen.
Och när William kommer tillbaka-
-hans kläder ska vara rena och vikta, inte bara nerproppade.
De var inte nerproppade! De var vikta och rena. Använda en gång och tvättade.
Det är dr Soule som säger det. Skrik inte åt mig när folk hör.
Jag skriker inte åt dig, Sonia. Förlåt. Jag ska komma ihåg det.
Kallt, inte i kylen. - rena, inte nerproppade.
- Sonia! - Hej, William!
Jag ville bara säga hej. Jag har medicin från din mamma.
- Hej, Emilia. - Hejsan, William.
Är du klar?
Då så, William, då ska jag ha min lediga dag. Vi ses imorgon.
Hej då, miss Emilia.
- Tyvärr, det är bara jag idag. Onsdag. - Så ligger det till.
- Mina handskar var inte i skåpet. - Ta mina.
- De är för stora. - Skärp dig! Kom nu!
Trevligt att träffas. Ha ett bra liv.
- Underbart, det kommer regna. - Varför beställde du inte en limousin?
- Alla beställer limousiner. - Det är inte alla som har råd med det.
Pappa kan det.
Varför står alla mammorna där och väntar, då?
Alla tycker inte att det är nödvändigt, även om de har råd.
Sonia beställer alltid limousin när det regnar. Hon kollar väderprognoser.
Åttaåringar ska inte prata om limousiner.
- Jag undrar när bajs fryser. - Jag med, jämt.
Eftersom bajs är varmt när det kommer ut fryser det snabbare än en klubba.
- Spännande. ln med dig. - Det beror på avdunstningen.
Varmt vatten dunstar snabbare, så bajset...
- Kära hjärtanes! - Vad fan, William. ln med dig.
- Aj, det gjorde ont! - Berätta det för din mamma.
Fy! Håll skon borta från kupévärmaren.
- Du kan få kolla på DVD. - Nej, jag såg en film i söndags.
Jag måste vänta tills på lördag. Jag leker med mitt laboratorium istället.
Ta av din blöta jacka.
Jag kollar på bakterier från diskhon i mikroskopet.
- Det låter kul! - Det är "Från 10 år".
Ska du inte vara en nörd förrän om två år?
- Det är inte nördigt att vara smart. - Det var menat som en komplimang.
- Vad blir det för mellanmål? - Ta själv.
- Ja! Tofutti Cuties! - Alla barn älskar tofu.
Jag gillar inte de med jordgubbssmak. Jag tar sojapudding med chokladsmak.
Fettfritt, sockerfritt, sötat med fruktjuice... Smaklig spis.
Kan jag få en tallrik? Folk tar i dem i affären.
Ja, tänk på alla små pojkar som dör när de äter direkt ur förpackningen.
Dödsfallen står som spön i backen.
- Vet du vad eBay är? - Ja.
Baileys pappa säljer saker på eBay.
De tar alla gamla grejer som de inte använder, som Baileys gamla cykel...
-...och säljer dem. - Så bra.
Du borde använda eBay.
Jag kan köpa en gammal cykel av Baileys pappa.
Inte för att köpa, utan för att sälja.
För att tjäna pengar.
- Har du inga gamla prylar? - Jordgubbs-Tofutti Cuties.
Nya, i originalförpackning.
Jag menar bebisprylarna. Dem borde vi sälja på eBay.
Vi kan sälja spjälsängen. Den kostade 1311 dollar.
Det berättade pappa. Vi kan få...2000 för spjälsängen.
- Kanske till och med 10000. - Nej, det skulle vi inte få.
Det är så eBay funkar. Man får pengar för gamla prylar man inte behöver.
Vi skulle inte få 10000 dollar för spjälsängen.
Vi kanske kunde få 5000 dollar för barnvagnen.
Ingen köper begagnat för mer pengar än det kostar nytt. Det funkar inte så.
Men du använde dem ju aldrig. Baileys pappa säger...
Jag vill inte prata om att sälja bebissakerna!
- Det är ju det det är till för. - Håll käft! Sluta tjata om eBay!
Låt mig vara i fred. Gå och titta på tv, eller nåt.
Jag är hemma!
Här!
Thai-mat. Underbart.
- Vill du ha hjälp? - Nej, jag klarar det.
Gör du?
Hej.
Vad har ni gjort idag?
Byggt en kärnreaktor av cocktailpinnar och gummisnoddar.
- Det hände en liten grej, faktiskt... - Pappa!
- Jag har saknat dig så! - Detsamma.
Vill nån duka?
- Emilia skrek "Håll käft!" åt mig idag. - Jaså?
Vad är det som har hänt?
William föreslog att vi skulle sälja bebissakerna på eBay.
Spjälsängen och barnvagnen.
Vi behöver inte sälja de sakerna. Allt som vi inte använder kan säljas.
Som mina gamla Mega Bloks, som jag inte använder längre.
- Men du sa bebissakerna. - Vänta lite, Em.
Will... Ville du verkligen sälja bebissakerna?
- Va? Jag sa ju just det! - Vänta lite, är du snäll.
Nå, Will?
Jag ville göra nåt på eBay och försökte komma på grejer vi inte använder.
Bebisen är ju död och kommer inte använda sina saker mer.
Det var inte meningen att göra Emilia arg.
Du förstår Emilia...
...är så ledsen över bebisen att hon inte vill tänka på att sälja sakerna.
Du har rätt, vi behöver dem inte, men hon har också rätt.
Vi ska inte sälja bebisens saker.
Okej. Förlåt, pappa.
Jag vet att du inte ville såra nån.
Jag vet det och Emilia gör också det.
Hon ber också om förlåtelse. - Eller hur, Emilia?
Jag vet att jag måste rensa ut hennes rum.
Jag kan bara inte förmå mig än.
Det är ingen fara.
Jag bygger inget altare, eller så...
Jag vet. Det är ingen fara.
Förlåt att jag sa "håll käft".
Jag ska läsa lite.
- God natt. - God natt.
- Jag gläder mig åt att vara här. - Vi är glada att ni är här.
Det kan bli ett bra avstamp för er karriär.
Min far har talat om Friedman-Taft så länge jag kan minnas.
- Är er far advokat? - Domare, i Westchester.
Tidigare ordförande i New Yorks advokatsamfund.
Ja, det står nog här.
- Hur gick det? - Gick det bra, Marilyn?
Ja, jag måste bara ta igen mig lite.
- Gör det ont om jag trycker? - Aj! Ja.
- Tar du dörren? - Lugnt och försiktigt.
Klantigt av mig.
Så där ja.
- Jag är ny. Emilia Greenleaf. - Jack Woolf.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Ni ska sitta i rum 1818, miss Greenleaf. Tack så mycket.
- Jag ska hämta lite is. - Gärna det.
Klart han är gift. Det är delägarna alltid.
Jag trodde jag skulle komma över det. Jag blir knäsvag i hans närhet.
- Och han vet inte ens att jag finns. - Otroligt klyschigt sagt.
- Har inte ni gatujurister assistenter? - Nej, vänner är billigare.
Förlåt att jag är sen. Jag fick ingen taxi.
Om ändå nån kunde uppfinna nåt, som ett tåg som går under jord. Galet, va?
Harris vill inte att jag åker tunnelbana. Pressmaterial?!
- Bryr sig en slumvärd om dålig PR? - Drar hon får jag hennes öl.
Jag får ändå inte dricka. Eller röka, eller äta tonfisk.
- Är du gravid? -l vecka åtta.
- Vad kul! Och du som var orolig. - Underbart, Mindy. Skål för maggen!
Har jag sagt att jag träffade din snubbes fru?
Dr O'Neill rekommenderade en Carolyn Soule på mödravården.
Jag kollade upp henne på en föräldrasajt-
-och folk strör lovord över henne.
Hon är en av de tre mest populära på Manhattan.
- En föräldrasajt... - Skäms du för att du inte kom på det?
Nej, jag kommer ändå träffa henne på byråns julfest hemma hos dem.
Hoppas du träffar deras unge. Då borde du komma på andra tankar.
- God jul! - Tack. Detsamma.
- Trevlig fest. - Än så länge.
Jag håller ögonen på biträdena och den fria baren.
- Där är du ju, Marilyn! - Carolyn! God jul!
Jag har nåt till dig i arbetsrummet. Det står ditt namn på.
- Hej. Carolyn Soule - Jacks fru. - Detta är Emilia Greenleaf. Hon är ny.
Jag började i september. Tack för inbjudan.
Marilyn och Carolyn...
Bra. Ha det så trevligt.
Min vän ville ha dig som läkare, men du var fullbelagd. För att du är bäst.
- Det var snällt. Om det ändå vore sant. - Så står det på internet.
- Vi ska inte uppehålla dig. - Glöm inte...
Tack, Carolyn.
Nu har vi visat oss. Jag ska neråt stan, ska vi dela taxi?
- Klockan är bara tio. - Nyanställda och biträden går tidigt.
- Barnförbjudet, så att säga. - Jag är advokat...
...så jag är vuxen nog att stanna.
Dina flygbiljetter. Läs dina mejl. Du ska flyga till Oakland imorgon.
Du ska researcha Jasper-fallet. Det är Jacks fall.
Vill du inte åka får du ta det med honom.
- Han flyger business, du ekonomi. - Gör delägare sånt här?
Precis. Att läsa på planet.
Visst är det vackert inne i centrala Oakland...?
Det var nog på grund av pappa. Han tvingade mig inte-
-men en domares dotter kan nog bara bli advokat eller brottsling.
Pia, min halvsyster är också advokat.
- Hade din pappa varit gift förut? - Ja. Mamma var hans sekreterare.
De är också skilda nu, men de är ändå vänner. Barnbarn och så...
- Var det jobbigt för dig? - Jag var 22, så...
De har det bättre nu. Åtminstone mamma. Hon gav upp allt för honom.
- Den goda hustrun. - Hustrur är bra. Alla behöver ha en.
- Min fru behöver en mer än jag. - Jag vill inte ens gifta mig.
- Jag är i princip en kille. - Det ser man inte.
Här bor jag. Var bor du?
Jag bor på samma våning som spaavdelningen.
- Det passerade vi på vägen upp. - Jag vet.
Jag kan nog inte göra nåt mer just nu. Går det bra?
Säg bara inte att du är gift och aldrig har gjort det här förut.
Jag är gift och jag har aldrig gjort så här förut.
Din fru förstår dig inte.
- God natt, Emilia. - God natt.
-...helt galet. - Den där Will. Vad gulligt.
- Han låter smart. - Det är han.
- Jag har tänkt på en sak. - Vi borde flytta ihop.
- Emilia... - Låt mig prata klart.
- Jag älskar dig och du mig. - Ja, jag älskar dig.
- Men jag har familj. - Du har en son, men inget äktenskap.
Okej, jag har en son. Det är mer än ett äktenskap.
Han är inte världens lyckligaste. Han är inte olycklig, bara ensam.
Det är hemskt när ens barn känner sig ensamt. Jag ville ha fler barn.
För Wills skull mest, men Carolyn...
l vilket fall... Jag är glad att vi inte fick fler.
Att göra ett barn olyckligt räcker. Jag ska inte ha fler.
Vad är det?
Emilia...
Jag äter p-piller, jag vet inte hur...
Var inte orolig. Jag är bara i åttonde veckan, så det blir inga problem.
Nej.
Må Emilias och Jacks äktenskap bli långt och produktivt.
Produktivt klarar vi, i alla fall.
Jag är så glad att du kom.
- Så kort tid efteråt. - Det är bra för mig att komma ut.
Och jag är så glad för att du väntar barn.
- Tro inte att jag är avundsjuk. - Det är snart din tur.
- Vi försöker redan igen. - Vad bra!
Har din far och Jack känt varann länge?
Vi åt middag tillsammans förra månaden.
De kom bra överens direkt. De har redan sina egna interna skämt.
Snart börjar de låna kläder av varandra.
Vi gifter oss alla med våra pappor.
Jag pippar bara män i kortbyxor som tvingar mig att spela knattebaseboll.
Jack och pappa är så olika som man kan vara.
Jack är...väldigt principfast.
- Har du träffat sonen? - På lördag.
Av Jacks berättelser att döma är han lite svårflörtad.
Du måste stå på god fot med honom om det ska funka.
Jack!
- Hej på er! - Will, det här är Emilia.
- Angenämt. - Ja, angenämt.
Det här är till dig. Det är från naturhistoriska museet.
Det är därför jag är sen. Enligt din pappa är det ditt favoritställe.
Det är inte säkert att theropoder var brandgula. Och jag är åtta.
Det är kanske inte så realistiskt.
Det är en bok om Central Park där också. Det är mitt favoritställe-
-sedan jag var i din ålder.
L vilket fall...
Tack.
En föreställning börjar halv elva. Vi borde gå.
Ni får nu kyssa bruden.
William är där uppe. Nej, dr Soule vill att ni väntar här nere.
Jag är visst en säkerhetsrisk.
- Du är sen. - Nej, det är din far som är det.
Han sviken, för han hade velat träffa sin far.
- Jag också sviken. - Då så, William.
- Vi ses på måndag. - Adjö, miss Emilia.
När kommer pappa hem?
- Vid åtta. Om typ tre timmar. - Det är skitkass!
Din mamma kommer tro att du lärde dig det av mig.
- Det gjorde jag också. - Varför måste vi bråka jämt?
Vi kan väl bara ha lite trevligt? Ska vi äta glass till middag?
Med kolasås. Jag vill äta en som är lika stor som ditt huvud.
Jag är laktosintolerant. Jag kan bli jättesjuk av att äta glass.
Vi får se vad som finns i frysen. Gamla hämtmatsrester...
Vi har olika sorbetsmaker: citron, lime, kokos, persika.
Allt annat innehåller mejeriprodukter.
Jag tar väl citronsorbet, då.
Nej, han tar en varm choklad och en Banana split.
- Jordgubbs-eller chokladsås? - Jag kan inte. Jag är laktosintolerant.
Ni har väl det där pulvret som hjälper mot laktosintolerans?
- Ja...? - Man strör pulvret över glassen...
- Du känner inte ens nån smak av det. - Mamma tror inte att det fungerar.
Det är vetenskapligt. - Han tar jordgubbssås.
Nej, choklad. Och mina glassmaker är:
Choklad, chokladchip och kaksmulor.
Den smälter. Du måste skynda dig.
Vill du ha den?
Det här tar jag nästa gång.
Min banan var lite brun längst ut. Vill du ha?
Tack, det är bra.
Hur gammal är den där bebisen, Emilia?
- Ursäkta, är bebisen två, tre månader? - Sju veckor. Den 26 december.
Sju veckor, den 26 december.
Visste du att Isabel aldrig var en riktig person?
- Va? - Hon var aldrig en riktig person.
Enligt judisk sed är en bebis ingen riktig person förrän den är åtta där.
Isabel var bara tre där gammal när hon dog, så hon var aldrig en person.
- Vem har sagt det? - Mamma.
Jag sa att jag var ledsen över Isabel, trots att jag inte känt henne så länge.
Hon hade ju inte varit min lillasyster på riktigt.
Då sa mamma att hon enligt judisk sed inte var en riktig person.
Så jag behöver inte ha dåligt samvete för att jag inte är så ledsen.
Isabel var lika mycket en riktig person som du är.
Mamma var förvånad att vi ens fick begrava henne.
Nu går vi.
- Kom nu. - Du glömde betala!
- Det där var väl kul? - Ja.
Det är kul att dela en hemlis så där.
- Jag får inte ha hemlisar från mamma. - Det är ingen hemlis, utan...
...nåt du har för dig själv. Det är skillnad.
Vi kan ha saker för oss själva. Det har alla.
Så ät inte glass inför din pappa imorgon.
Fast min syster har nog ändå bara sojavarianten.
- Jag vill inte gå på festen. - Din kusin fyller år.
- Nej, hon är din systerdotter. - Morfar kommer.
Du gillar morfar. Du kallar honom "morfar" trots att han inte är det.
Men nån gång, när du och jag är ensamma, kan vi väl äta glass?
- Bara om det stannar oss emellan. - Okej då.
Kan Emilia och jag gå till parken efter festen?
Vi kanske kan gå dit vi gick igår, Emilia.
Kanske det, men sila tugget, killen.
Givet, polarn.
- Vad är det med er två? - Ett skämt oss emellan.
Det är nåt vi har för oss själva. Det är ingen hemlis. Det är skillnad.
Han spelar gullig morfar. Det köper jag inte.
Barnen gör det. De brukar känna på sig om man inte är äkta.
Din mamma ringde. Hon blir sen.
- Pappa, Jack väntar redan. Gå nu! - Vart ska de?
Vi har slut på Rice Dream.
- Är du hungrig? - Nej, jag har ätit massor.
Jag älskar hummus. Vi gjorde det på Mellanösterndagen i skolan.
- Både araber och israeler äter det. - Ja, hummus är världens hopp.
Kan du ta det här till barnen där uppe?
På det som är laktosfritt finns en överstruken ko.
Måste jag? Jag känner ingen.
Du känner ju Josh och Emma.
Kom tillbaka om tio minuter om du har tråkigt. 11:28.
- Det finns en digital klocka där uppe. - Jag föredrar analog.
Nu måste du vänta till 11:29. Marsch.
- Du ser bra ut. Bättre. - Bättre än vad?
Det här är från oss till Emma.
- Tänk att hon redan är fem år. - Ja, herregud.
Ja, Green Point nästa år. De har ett jättebra tvåspråkigt program.
Det är jättebra att William ska byta skola.
Den är allmän och så vill Jack ha det. Nu måste jag göra henne till lags.
- Hon lär välja den dyraste privatskolan. - Välj med eftertanke.
William är en fin kille, men han skulle behöva lite mer bus.
Mångfald är skolans grej. Det går både svarta och asiater i klassen.
Rika av olika hudfärg är inte mångfald.
- Vi är inte rika, Pia. Vi har det bra. - Erportier har det bra.
- Mamma, kom, det är nåt med William! - Vad är det med honom?
- William! - Han vägrar röra sig.
- Har det hänt en olycka? - Ackligt.
- Jag tror det är diarré. - Gå härifrån!
- Jag vill att pappa ska komma. - Han är och handlar.
- Morfar... - De handlar Rice Dream.
Åh nej. William...
- Jag tror... -lnte du! Låt mig vara!
Låt mig försöka.
Vill du gå dit ner, grabben?
Jag stoppar honom i badkaret.
Gör i ordning tårtan. Ljusen ligger i lådan bredvid spisen. Det är lugnt.
Han tittar på en film. Han är bara lite generad.
Några barn retade honom och det gjorde inte saken bättre.
Det är mitt fel. Han tål inte laktos och jag gav honom glass-
-för jag trodde inte på laktosintoleransen.
Jag trodde det var Carolyn som var kontrollerande.
- Ja, jag är en hemsk person. - Det tar tid att lära sig sköta barn.
- Man behöver ha barn för att lära sig. - Jag menade inte...
Det gör inget. Jag går till parken.
Jag sa att mamma sa att pulvret inte fungerar.
Det spelar ingen roll. Du kommer inte att äta glass igen.
Så det spelar ingen roll.
Du...
En annan gång. Jag är helt slut.
Okej då.
- Förlåt att jag är sen. - Vad fin du är! Är den ny?
Nej. Tack, jag har just varit hos frissan.
Vad synd att jag missade dig hos Pia. Stackars lille William!
Han är bättre idag, men jag lär bli uppringd av en hysterisk Carolyn,
Det här lär hon älska. Emilia klantar sig igen.
Hur skulle du kunna veta? Pia känner sig hemsk. Sju barn, inklusive Will.
Inte konstigt de blev sjuka. Konstigt att sju barn åt hummus, däremot.
- Var det den? - Hon hade sagt det. Kolla din svarare!
Vi måste berätta det för honom!
- Jag måste tala med William Woolf. - Hur lyckades ni...?
- Emilia Greenleaf. Jag är hans styvmor. - Jag vet.
Vi tillåter inga besök, det stör. Jag kan lämna ett meddelande på rasten.
Säg att sex andra barn blev sjuka. Det var inte glassen, utan hummusen.
Okej då. lnte glassen...
-...utan hummusen. - Det är viktigt.
Ha en trevlig dag.
- Gick det bra? - Det lär vi få veta om hon ringer.
Jag måste köpa nåt till din far. Han fyller år nästa månad.
- Glöm hans födelsedag efter sju år. - Ett kort är inte hela världen.
Finns det såna kort:? "Grattis! Tack för att du var otrogen mot mig!"
Jag är orolig för dig. Det är Simon också.
- Det är ingen fara med mig. - Jag vet hur det är.
- Jag kände likadant efter missfallet. - Jaså? Är en abort också samma sak?
Det är skillnad på ett foster och en bebis.
Förlåt.
Förlåt, Mindy.
Det är ingen fara med mig.
Tiden läker alla sår. Det behöver bara gå...en viss tid.
Nej, du måste ta tag i din sorg.
Det var det som räddade mig.
Följ med oss på nästa minnespromenad. Det blir en mindre nästa månad.
Det lär inte hjälpa att gå i Central Park med folk som förlorat sina barn.
Det vet du inte. Det räddade mitt liv.
- Det gläder mig. - Ta bara broschyren.
Jag tänker inte tjata, men det skulle nog hjälpa.
Du behöver hjälp. Verkligen.
Väntar hon dig vid en viss tid? Står middagen klar?
Jag hämtar William tidigt på fredag. Vid tre här, istället för fem hos dig.
Jag har biljetter till "Lejonkungen".
- Han har redan sett den. - Då får han se den igen.
Vi får besked från skolorna på fredag.
Bra. Ring och berätta var han ska gå.
Jag vill berätta själv. Vi gick på alla intervjuer tillsammans.
- Jag borde berätta det för honom. - Visst.
Berätta du.
William och jag valde Collegiate ihop. När han kommit in firar vi ihop.
Han vet att breven kommer då och vill säkert veta.
Möt oss här, då. Eller vänta tills på måndag. Jag hämtar honom tidigt.
- Inser du vilka signaler det sänder? - Vilka då?
- Mr Woolf. - Dr Soule... - Tack för att ni bokade om mötet.
- Måste vi vara här samtidigt? - Sådana är våra regler.
- Innan vi går igenom utlåtandena... - Vad är det där för nåt?
Är de inte fina? Vi gör ett arbete om familjer.
Barnen ritade teckningar av sina familjer. Vi...
Var är Williams?
William i synnerhet...
...tyckte att det var väldigt givande.
Det är så barn bearbetar saker.
- Carolyn... - Det här är inte hans familj!
- Vad gör du?! - Ni får inte göra så i mitt klassrum!
- Det där är inte hans familj! - Jo, det är det nu.
Jag ber om ursäkt.
Fortsätt med utvärderingen. Jag berättar för min fru.
Min före detta fru.
Jag avskyr det där.
Det var det sista vi tog.
Jag visste inte att du hade sett dem.
Det här är min favorit. Det har jag ramat in.
- Jag ser hemsk ut. Helt fläckig. - Du ser ut som nån som nyss fött barn.
Är du inte arg på mig?
Varför skulle jag vara det?
För att jag stal bilderna och framkallade dem i smyg.
Trodde du jag skulle glömma dem?
Jag beställde en uppsättning till och lät skicka dem till kontoret.
Det här står på mitt skrivbord.
Det är klart att jag inte är arg.
Det borde du vara.
Det är jag inte.
Det är inte min favorit.
Hon ser ut som Karl-Alfred när hon blundar med ena ögat.
Du ser fin ut. Du ser lycklig ut.
Det var jag.
När Isabel föddes och när William föddes var jag som lyckligast.
Kan du möta mig vid Wills skola imorgon?
- Det är en sak jag vill visa dig. - Visst.
En överraskning.
- Hej. - Ja.
- Jag vet inte om du minns mig. - Jag vet vem du är.
- Är Jack där inne? - Ja, han kommer strax.
Ällt är ditt fel.
Will har varit tankspridd och spänd. De märkte de säkert i intervjuerna.
Du är väl inte nöjd förrän du förstört allt?
Vad hände dig, som har gjort dig så destruktiv? - Jack!
Han kom inte in på Collegiate. Han står inte ens i kön.
- Lugna dig. - Ska jag inte bry mig, som du?
- Han kan gå här. Det är ingen katastrof. -lnte för dig, för du skiter i det!
Det är en katastrof för Will. Han kom inte på Dalton eller Trinity heller.
- Det är fel tillfälle... - Inte FN-skolan...
- Han kom bara in på West Side Prep. - Det är en bra skola. - Jag lovar.
- Det är ett säkerhetsalternativ. - Jag går hem med Will. Vi ses hemma.
- Eller ska vi gå till bion? - Vi ses hemma. - Oroa dig inte, Will.
- Du bryr dig inte! - Det är klart jag gör.
Du är ändå för gammal för "Lejonkungen".
Talande lejondockor?! Du kom billigt undan, min vän.
Vill du ha nåt att dricka?
Stopp, din mamma hatar toaletterna i parken.
Jag kan pinka på ett träd. Jag har en penis.
Du borde oroa dig. Du har ingen.
Tack för att du redde ut det. Då slutar jag leta.
Du...
Brukar du åka skridskor?
Det här är fel. Vi borde hyra hjälmar.
Inlinesåkare har hjälm och is är lika hårt som asfalt.
- Hårdare. -ls är inte hårdare än asfalt.
Det är det visst. Mycket hårdare. Äsfalt är faktiskt ganska mjukt.
Därför joggar mamma på gatan och inte på trottoaren.
Hon vet sånt. Hon är läkare.
Joggar hon i hjälm? Du borde föreslå det för henne.
Hos min barnläkare finns en "säkerhetsvägg".
Där finns en bild på barn på inlines. Och en bild på mig.
Jag sitter på min trehjuling med min blå hjälm på mig. Jag har en röd också.
Vi kan gå hem och hämta en av mina hjälmar.
Sluta tjata om hjälmarna!
Den ser ut att vara större än 3000 kvadratmeter.
- Hur vet du hur stor den är? - Det står i boken jag fick.
Den om Central Park.
Jag visste inte att du hade läst den.
Rätt häftigt, va? Kom igen. På med mössan.
Äkta!
- Där ser du. - Han åker fort. Han behöver en.
- Det är väldigt skrämmande. - Nej.
Jo. Du kan inte säga vad jag tycker är läskigt. Det kan bara jag.
Du är inte rädd, för du kan åka.
Han är inte rädd, för hans mamma tog med hjälm.
Han är nog rädd för henne.
Håll mig i handen.
- Det är väl inte så hemskt? - Jag vill tillbaka till sargen.
- Du måste bara vänja dig lite. - Det går bättre om ingen ser.
Jag kör ett varv, så kan du försöka hålla balansen.
- Åk då! - Okej då.
William!
Ligg kvar, jag ska hjälpa dig upp.
Det är ingen fara med mig.
Skit också. Om du säger nåt om hjälm, så lämnar jag kvar dig här.
"Handledsskydd".
- Collegiate är den bästa skolan. - Nej, den är snobbig.
Och det är en pojkskola. Och vem vill gå i en pojkskola?
- Går man där kommer man till Harvard. - Det är inte säkert...
...och massor från West Side Prep kommer till Harvard.
Du är åtta. Du behöver inte tänka på Harvard. Harvard är kasst.
- Du gick ju på Harvard. - Just det.
Det är sant, men ändå: Jag trodde att jag skulle komma in.
Det spelar ingen roll. Verkligen inte.
Mamma är arg på mig.
Hon är arg, men inte på dig. Hon är arg på mig och din pappa och allt möjligt.
Det känns bara som att hon är arg på dig.
Du förstår inget om Collegiate.
Du är från New Rochelle. Du är inte lika förfinad som jag och mamma.
Nu känns det bättre, va?
Vi ska gå förbi affären på vägen hem-
-och jag ska laga mat åt dig-
-och så tittar vi på en film som fördärvar din unga hjärna.
- Bara om jag klarar att släppa sargen. - Du måste inte.
Bara om jag klarar att släppa sargen.
Schysst. Ett försök till.
- Klart. Vad ska jag göra nu? - Du kan skala ingefäran.
- Det räcker. - Så där?
Så mycket behöver vi inte. Bara änden.
- Hej. - Hej, pappa!
Förlåt för "Lejonkungen".
Jag är så stolt över dig. Du kom in på en jättebra skola.
Vad säger mamma?
Hon säger...
...att du kommer att trivas. Hon är väldigt glad.
Visa din pappa flyern.
De visar film i parken: "Lyle, Lyle, Crocodile".
Det var min favoritbok när jag var barn. Minns du?
Ja, det var länge sen, men jag tror jag minns.
De spelar in en scen i djurparken och behöver barnstatister.
Jag och Emilia kan vara med. Jag kan vara barn och Emilia kan vara mamma.
Det var min favoritbok också. Ganska märkligt...
Det är ödet. Vad är det här?
Will ville ha en riktig middag och inte hämtmat. Var med.
Tvätta händerna först. Och sjung "Ja må han leva" två gånger under tiden.
- Annars dör inte alla bakterier. - Uppfattat.
- Visa DVD-filmerna vi köpte. - De är i mitt rum.
Jag har redan förberett dem. Jag vill börja med "Jurassic Park"!
- Det var inte så jag tänkte mig dagen. - Carolyn är galen.
Hon behöver ett valiumplåster. Eller fyra.
Det är kanske hormonerna. Först var det sprutorna och nu...
- Carolyn är gravid. - Carolyn...
Gick det bra?
Hur kan hon vara gravid? Hon är 43.
- Hon är 42 och träffade nån i somras. - Nej, det hade Will berättat.
Han sa det till mig. Han vet inte om barnet. Hon ville vänta lite.
- Hur gravid är hon? - Sjunde eller åttonde veckan eller så.
Hon berättade det när vi förlorade Isabel.
Hon insåg då att hon ville ha ett barn till.
- Hon blev gravid direkt. - Blev hon gravid på grund av Isabel?
Blev din förra fru gravid för att mitt barn dog?
Inte för att hon dog.
För att hon såg hur mycket vi älskade henne.
Emilia. Det är nåt bra.
Isabels död resulterade i nåt bra. Hon dog inte förgäves.
Hon dog inte för att Carolyn skulle få ett barn till!
Dra åt helvete! Det var inte därför hon dog!
Will!
En bra film gör mig alltid på bättre humör.
Vad är det med dig?
- Du verkar lycklig. - Gör jag? Jag är som alltid.
- Men jag gillade filmen. Gjorde du? - Nej.
Jag avskyr när hjältinnan är vacker och inte träffar nån man. Det är löjligt!
Åh, gumman. Jag vet...
Det kommer ta tid, men du kommer att må bättre.
Hemma med Jack. Lmorgon måste jag sparka ut dig.
Ett dygn är straff nog för att hans före detta fru blev gravid.
Det var en romantisk film. Du borde ha retat dig på den.
Killen var ett kräk. Han sa förlåt och så förlät alla honom.
- Folk är inte såna. - Ibland är de det.
Ibland händer bra saker.
Har du träffat nån? Beror den svarta klänningen på det?
Jag har inte träffat nån. Lngen ny, i alla fall.
Herregud! Mr Benvenuti. När vi åkte högg han ved-
-och försökte visa sig på styva linan. Hans fru dog nyligen!
Det är inte mr Benvenuti.
Du kommer inte tro det, men jag träffade din far i torsdags kväll.
Vi har talats vid allt oftare sen du gifte dig.
Det var väl vår första dejt.
- Mamma, han har inte förändrats. - Det tror jag inte heller.
- Han är som han alltid varit. - Ska du låtsas som inget hände?
Nej, jag ska sluta låtsas som om det var det enda han var.
Ni får skylla er själva.
- Ha det så trevligt. - Emilia!
- Det är ju min dag, Sonia. - Dr Soule skulle ringa...
Tala inte med henne. - Ur vägen! William, vänta i bilen.
- Det är min dag. - Du har inga dagar längre.
Jag har talat med rektorn. Bara Jack eller Sonia får hämta honom.
- Jag vet inte vad Will har sagt... - Min graviditet är min ensak!
- Då borde du inte sagt nåt till Jack. - Jag är bara i vecka 6. Ällt kan hända.
Han skulle bli förkrossad. lnte för att du bryr dig. Du bryr dig inte om honom.
Det är inte sant. Jag tycker mycket om William.
Inte tillräckligt för att se till att han har hjälm när han åker skridskor.
Eller för att ta hans matallergi på allvar.
Just det. Det må vara undermedvetet, men du önskar att han inte vore här.
- Nu är du paranoid. - Jaså?
Jag har väl inget att frukta från dig?
Du är så oskyldig. Det var ingen fara att bjuda hem dig till mitt hem.
Du får inte träffa Will ensam. Det ska jag gå till domstol om.
- Men jag är hans styvmor. - Det betyder inget!
Skadar du honom igen ska jag se till att du grips för barnmisshandel.
Barn är inte säkra i din närhet, det vet vi väl nu?
- Håll dig borta från mitt. - Kom.
Menar du allvar, Carolyn? Nej, absolut inte!
Det gör hon inte! Vet du vad? Det räcker nu.
Det spelar ingen roll vad du tycker. Som tur är bestämmer du inte det.
Lycka till med det. Hej då.
- Jag antar att du har hört? - Ja.
- Hon tänker gå till domstol. - Nej, du hämtar honom på onsdagar...
...och tar en taxi hit.
Och han ska vara med på minnes- promenaden på lördag. Med oss.
- Hur vet du om det? - Din mor sa det. Mindy ringde henne.
Jag vill att vi alla går dit.
- Han måste inte gå dit. - Jo, det måste han.
Hon var hans syster. Vi ska gå allihop. Vi är en familj.
- Måste Carolyn inse det måste du med. - Jag berättade inte med flit.
- Han hörde oss. Det är inte mitt fel. - Nej visst, inget är ditt fel.
Vad menar du med det?
Inget.
Ällt bara händer, va?
Det händer fan bara!
Emilia...
Är du klar?
Emilia Woolf. Och Jack och William. Jag anmälde mig via internet.
Hej, jag heter Janet. Så där.
Vad heter er ängel?
Isabel Greenleaf Woolf. 27-30 december.
- Vill du ha när hon föddes, eller...? -27/12.
- Min styvson heter så. - Vi kallade honom "Billy".
Han dog i plötslig spädbarnsdöd.
- Jag beklagar. - Jag vet att Billy är här.
Känner du inte så om Isabel?
Hon är borta. Jag vet skillnaden mellan här och borta.
Ljusen tänder vi tillsammans, nere vid dammen.
Det finns blå, rosa och vita ballonger.
Lägg det i dammen mot slutet. Det smälter och försvinner efter nån minut.
- Förlåt för det jag sa. - Det är ingen fara.
- Jag hittade.din mamma och pappa. - Är pappa här?
- Ja, där borta med Will. - Förlåt att vi är sena.
Din far kan ju inte bara ställa bilen var som helst.
- Berättade du om promenaden? - Det gjorde jag, när han ringde.
Han bjöd mig. Jag tänkte att vi kunde gå tillsammans.
- Är Ben och Pia här? - Jag bjöd inte dem.
- Ska ni sätta på er era hjärtan? - Jag har bara tre stycken.
Ta mitt. Jag och morfar kan hämta fler.
Hur är det?
Välkomna till denna minnespromenad.
Om ni tappar bort ert sällskap kan vi ses vid samlingsplatsen.
Vi försöker hålla oss tysta under promenaden.
- Hej. - Hej.
Jag är stolt över dig. Det är jobbigt, men det känns bättre sen.
Döden är ingenting. Jag har bara gått vidare, till nästa rum.
Jag är jag och du är du.
Tala som vanligt. Var inte överdrivet högtidlig eller sorgsen.
Lek.
Le.
- Var är de? - Vilka då?
- Pappa och... Där! - Emilia!
- Vad håller ni på med? - Övar på våra danssteg till filmen.
Minns du att vi dansade som Lyle när du var liten?
Kom, det börjar nu.
Jag kan vara med i filmen. Om de behöver en morfar.
Du är ingen morfar. Lnte hans, i alla fall.
Då så. De börjar visst nu.
Vad gör du här?
Jag ville inte störa med vårt strunt.
Nej, varför kom du alls hit?
Du vet varför.
Jag kom för din skull och för Jacks. För att stötta er.
- Mamma kan stötta mig. - Will, ska vi gå dit bort?
Hon var min dotterdotter. Jag är här för lsabels skull.
- Säg inte hennes namn! - Nu går vi, Will.
- Vill du göra det här, eller gå hem? - Jag tillåter dig inte att tala till...
Jag har inte berättat varför mina föräldrar skilde sig.
- Jag har inte berättat för nån. - Håll tyst, Emilia.
Min pappa spenderade tusen dollar i månaden på en rysk strippa.
Sheldon Greenleaf. - domare och sexmissbrukare.
Kom, Sheldon. Gå härifrån.
Du behöver inte jaga bort mig. Jag går om du vill.
Tack, Simon.
Jag...
Jag tänker lägga mina hjärtan i vattnet.
Jag ringer dig sen.
Hej.
Vad kollar du på?
Nåt om tornadojägare.
Är det bra?
Will, jag är ledsen för det som hände i parken idag.
Jag blev knäpp.
Jag tittar på det här.
Sov gott.
Förlåt, Jack.
- Jag klarar inte det här längre. - Hela grejen skrämde mig. Hjärtan...
...ljus, namngivna utomkvedshavandeskap...
lsabels död är inget frikort som ger dig rätten att såra andra.
Jag vet det.
Det tror jag inte.
Jag ska fråga dig en sak och jag vill att du svarar.
Vet du varför du blev kär i mig?
Första gången jag träffade dig...
...var det...
...som om jag kände igen dig.
Ja...
"Kände igen mig..."
Det stämmer nog.
Det var din pappa du kände igen.
- Du är inte alls som pappa. - Jag är ju precis likadan!
Jag är en otrogen jurist som älskar min familj, precis som han.
Jag vill inte knulla pappa, jag blev kär i dig. Och du blev kär i mig.
- Vi kunde inte hjälpa det. - Vi förstör inte bara allt, då?
Det är det sista jag vill. Det gjorde han. Han svek mig.
Han svek inte dig. Han svek din mamma.
- Det är samma sak. - Det är det inte!
Barn är inte sina mammor. Will är inte Carolyn. Du får inte hata honom!
Jag hatar inte William.
Du skulle se ditt ansiktsuttryck när du tittar på honom.
Du är kall, Emilia.
Kall.
Han är ett barn. Han behöver skyddas.
- Jag kanske förstörde mest... - Genom att låta honom vara med mig?
Säg det. Det här handlar om Isabel.
Ällt handlar fan inte om Isabel! Hon var min dotter också!
- Att förlora henne knäckte mig också. - Ätt förlora henne?
Vi förlorade henne inte.
Jag dödade henne.
Vad pratar du om?
Minns du...
...att du sa åt mig att lägga henne i vaggan?
Jag sa att jag skulle det, när hon var klar.
Sen somnade du och jag var så himla trött.
Hon hade äntligen börjat amma och mådde bra.
Jag somnade igen.
Sen var det nåt som fick mig att vakna.
Hon var borta.
Isabel!
Jack, Jack, Jack!
Hon andas inte, hon andas inte!
Vad ska jag göra?!
Ring ambulansen!
Jag sa till dig och till polisen att jag hittade henne i vaggan.
Men jag ljög.
Hon somnade i mina armar.
Jag hade hennes huvud i min hand och hennes ansikte pressat mot mig.
Jag somnade!
Nej.
Du kvävde henne inte.
Det gjorde jag visst. Det vet du.
Du visste väl att hon inte hade legat i vaggan?
I obduktionsprotokollet stod att hon dog av naturliga orsaker.
- Hon dog i plötslig spädbarnsdöd. - Det stod att hon slutade andas.
Hon slutade andas för att hon inte kunde andas.
Du klämde inte...
Hon blev inte klämd.
Det stod uttryckligen att hon inte blev klämd.
Jag klämde henne inte.
Jag kvävde henne.
Du är advokat. Övertyga mig om motsatsen.
Det är inte bara du.
Jag klarar inte heller det här längre.
Jag tar den.
Hur är det med dig?
ÄTT ÖVERLEVÄ SEPARÄTION OCH SKILSMÄSSÄ
Du såg ut som om du såg ett spöke.
Det var bara...
- Du brukar ju aldrig vara här, bara. - Jag väntade på Will.
Vi skulle ju vara med i den där filminspelningen i parken.
- Hur är det med honom? - Han kom aldrig.
Hans mamma sa väl ifrån.
Jack sa att du hade flyttat ut.
- Tänker du flytta tillbaka? - Jag är inte så bra för den familjen.
Jag var en dålig make.
Men jag är ingen dålig människa.
Men så tyckte jag inte då.
Jag tyckte att jag inte dög i en familj.
Därför kämpade jag inte när din mamma sa åt mig att ge mig av.
Jag slogs inte för henne.
Jag slogs inte för dig.
Begå inte samma misstag som jag gjorde.
Jag har begått mina misstag och jag har straffats för dem.
Isabel är inte död för att du behövde straffas.
Varför är hon död, då?
Jag vet inte.
Jag vet inte. Hon slutade leva.
Det är allt.
Vill du det?
- Vill du sluta leva? - Jag vill ha henne tillbaka.
Det är inte en valmöjlighet.
Jag är ledsen för det.
Det skulle jag också välja.
Förlåt för det jag sa. Det jag sa om dig.
- Jag vet inte varför... - Det är ingen fara.
Det är ingen fara med det.
Hallå?
Ja.
L eftermiddag.
Visst.
Jag vet var det ligger.
Då säger vi det.
Miss Greenleaf?
Jack berättade att du hade flyttat ut.
William blev ledsen när han såg dig gå med väskorna.
Du fattar visst inte att barn har ögon.
Jag pratade med Jack om det och han berättade vad som hände när Isabel dog.
Han ville ha min åsikt om ifall det var möjligt att du kunde ha kvävt henne.
- Vad sa du till honom? - Att det var möjligt.
Du kunde ha råkat döda Isabel. Så lite som du bryr dig om Williams säkerhet-
-kunde du säkert ha somnat och kvävt ditt barn.
William blev arg och sa att jag borde skämmas. Han är väldigt lojal.
- Vet han? - Ja, han råkade höra samtalet.
- Min lägenhet är så liten. - Den är enorm. Du skrek säkert.
Han sa att du älskade Isabel och inte kunde ha dödat henne.
Jag sa till honom att du kan ha råkat kväva henne.
Varför är jag här? Jag vill gå härifrån.
William bad mig hjälpa dig.
Eftersom jag är läkare kunde jag ta reda på vad som hände, sa han.
Jag visste inte att han brydde sig. Hon var ju ingen person, enligt judisk sed.
Din barnläkare hade obduktionsprotokollet.
- Jag vet. - Jag fick den faxad till mig.
Jag granskade den ihop med en kursare. Hon är patolog med neonatalinriktning.
Hon vittnar i brottsmål. Och...
Hon bekräftar coronerns utlåtande.
- Det är det officiella utlåtandet, ja. - Jag bad henne vara mer specifik.
Enligt henne finns det ingenting som tyder på att du skulle ha kvävt henne.
Kvävning efterlämnar alltid spår, som efter lägesbetingad syrebrist-
-eller blodfläckar i lungorna. Isabel uppvisade inga tecken på kvävning.
Du kan inte ha kvävt henne. Du dödade inte ditt barn.
Hon dog i plötslig spädbarnsdöd.
Du råkade bara...
...ha oturen att ha henne i famnen när hon dog.
- Är din vän patolog? - Ja, perinatalspecialist.
Hon är helt säker på att Isabel dog i plötslig spädbarnsdöd.
Enligt alla vetenskapliga fakta, kan hon omöjligen ha dött av kvävning.
Hör du vad jag säger?
Hon sa också att du får tala med henne om du hellre vill, eller har frågor.
Jag behöver veta att du förstår. Jag upprepar det här tills jag vet det.
Du dödade inte ditt lilla barn, Emilia.
Ditt lilla barn dog...
...för att små barn ibland gör det, helt utan anledning.
Det är ingens fel. Det är inte ditt fel.
Du gjorde inget fel.
Förstår du?
Jag förstår.
Bra.
Jag låter dig vara ifred en stund.
Hej.
- Hej. - Jag...
Carolyn berättade att jag inte kunde ha dödat Isabel. En patolog hade...
Sätt dig.
Jag tycker du ska ringa henne. Det var inte jag som gjorde det.
- Det har jag aldrig trott. - Men ditt ansiktsuttryck...
-...när jag berättade... - Hur skulle jag se ut?
När min dotter dör? När min fru säger att hon dödade henne?
Älla har egna känslor.
Jag bad pappa om ursäkt. Du hade rätt.
Jag har bearbetat saker i vårt förhållande som handlar om honom.
Sluta, Emilia.
Det spelar ingen roll.
Vi är inget misstag.
Du är min familj och jag vill vara med dig.
- William är min familj. - Och jag. Jag älskar William.
- Men snälla... - Han älskar mig!
Jag vet.
Det är de du älskar som du behandlar sämst.
Jag är ledsen, men jag kan inte.
Så är det.
Jaha.
Nej, jag vill inte tala med honom, Marilyn.
Säg bara att jag kommer till lägenheten vid tolv.
Jag lämnar nyckeln hos portvakten.
Och jag vill inte ha några av bebissakerna. Han kan sälja dem.
På eBay eller nåt.
Ja, jag menar allvar.
Tack.
Jack?
Hej.
Gör han?
Var är ni?
Hej, Will. Hur är läget?
Hans mamma ska gifta sig idag.
Han vägrade lämna huset utan mig och han vill inte gå in utan dig.
När jag flyttade ut trodde du att dina föräldrar skulle bli ihop igen.
Typ. Eftersom ni inte var gifta kunde de sluta vara skilda.
Men det blir inte så, va?
Hon gifter sig med nån annan.
- Ja. - Det är jobbigt.
Ällt blir inte som man hoppats.
Man kan inget göra.
Kan du hjälpa mig förstå en sak?
Varför bad du att få träffa mig? Jag trodde inte du ville träffa mig.
Sonia är i New Jersey, men hon tillhör inte familjen.
Jag tänkte att du är ju min systers mamma.
Då tillhör man väl samma familj?
Jag kommer alltid att vara din systers mamma.
Varför bor du inte med oss längre?
Tja...
Jag hör inte ihop med er.
Jag är som krokodilen Lyle.
Lyle hör inte ihop med familjen, utan med krokodilerna i Central Parks zoo,
Det finns inga krokodiler där. Bara kajmaner.
Det är bara en metafor, William. Du vet vad det är.
Det jag försöker säga är...
Jag är ungefär som Lyle. Jag hör inte ihop med dig och din pappa.
Mina tänder är för vassa-
-och min stjärt är för lång.
Men Lyle hör visst till sin familj.
De älskar honom fast han är krokodil.
Och inte alltid så snäll.
- Och inte så bra med barn. - Jag är snäll mot barn.
Det är en metafor, Emilia.
Tack, Will. Den var väldigt bra.
Är du redo att göra det här nu?
Nu ska vi inte förstöra hennes stora dag.
Rätt stilig. Du ser eländig ut, men rätt stilig.
- Det räcker så. - Kom.
Tack och lov, vad hände?! Varför är Emilia här? Strunt samma, nu går vi.
Vi skulle ha varit hos vigselförrättaren för tio minuter sen.
Vi måste skynda oss.
- Tack. - Det var så lite.
Vad gör du nu?
Blir sparkad, antagligen. Jag har jobbat för Simons rättshjälpsgrej.
Sjätte dan och jag har varit borta två gånger.
Jag menade...
Jag tänkte att vi kanske kunde äta middag eller ta en promenad.
Får vi det?
Ja, det får vi.
Då sa jag att Big Bang är äldre än Bibeln.
- Kom nu, jag berättar en sak. - Du har inget att bära på.
Och jag är 100 år gammal. Vänta.
När jag sa att Big Bang var äldre än Bibeln-
-sa Michelle, Burton och Kimberly att jag skulle hamna i helvetet.
- Finns helvetet? - Det finns flera. Klassrummet är ett.
Sätt dig lite. De här skorna ger mig så ont i fötterna.
Mamma säger att du alltid verkar ha bekväma skor på dig.
Hon säger att alla i New Rochelle har det.
Det här är till dig. Öppna det.
Det är den som fanns i lsabels rum.
Morfar gav mig den när jag var tio.
Nu ger jag den till dig.
- Den är bättre än en ny. - Kom, så ser vi om den funkar.
Många vet inte att dammen egentligen heter Conservatory Water.
Vad intressant.
Det är en födelsedagspresent.
Jag fyller inte förrän nästa månad.
Det är 32 där kvar.
Presenten är till dig, men det är på nån annans födelsedag. Tänk efter.
Blairs? Föddes han när jag var i skolan?!
3300 gram. Vi ska se till att du får träffa honom ikväll.
Blair Soule Tolliver I. Och jag är William Soule Woolf l.
Vi är båda först och har samma mellannamn.
Jag vet. Du har sagt det typ 600 gånger.
Jag får göra ett nytt familjeporträtt där Blair är med.
Du såg aldrig det jag gjorde.
Jo då. Det var jättefint.
Isabel fick bli en ängel, även om jag inte tror på änglar.
Jag trodde det skulle få dig att må bättre.
Det gjorde det. Tack.
Vad tror du hände med Isabel när hon dog?
Jag vet inte. Men jag tror...
Hon slutade nog bara vara.
Det som gjorde henne unik försvann med henne.
Nej.
Vi håller på med religion i skolan. Buddister tror på reinkarnation.
Det betyder att när nån dör kommer de tillbaka som nån annan.
Man kanske träffar den personen nån gång. Och då tänker man:
"Jag tycker verkligen om den personen."
Men man vet inte varför.
- Jag tror inte riktigt på det. - Det gör jag.
Jag ska bli buddist. Och jag kommer antagligen leva länge.
Jag kommer antagligen stöta på henne. Jag ska hålla ögonen öppna.
Ska jag berätta det för dig när jag träffar henne?
Det skulle jag tycka om. Gör det.
Jag älskar min båt. Tack för födelsedagspresenten.
Grattis på Blairs födelsedag. Jag älskar dig.
Jag vet.
Detsamma.